- I tidigare avsnitt: - Vi ser till att de förblir ofarliga.
Ni försökte sätta en kula i skallen på Sylar.
Han är inget hot. Han är död.
De har äntligen nappat. Jag är inne.
Jag hittar de andra tavlorna.
- Jag fick den första. - Vad har de andra tavlorna för motiv?
Herregud, vad har jag gjort?
Vi måste ta oss till USA.
Till New York. Endast den där läkaren kan hjälpa dig.
Det är inte sant!
Du kanske vill ha det här... Peter.
Här är allt du hade på dig.
Du får allting. Du ska bara hjälpa oss med en liten stöt.
- Jag vill ha mitt liv tillbaka. - Menar du den här?
Lådan som innehåller din identitet? Visst, du får allting.
Om du gör oss en tjänst. Det är Celtic mot AC Milan.
- Vi snackar fotboll, alltså. - Jag är ingen idiot.
Vadhållningsbyrån är full av pengar.
Efter matchen läggs pengarna i en förvaringslåda-
- som flyttas till en pansarbil.
- Ska ni råna en pansarbil? - Ta hand om vakterna innan de larmar.
- Om ni får er låda så får jag min? - Alla vinner.
Inte alla, solstråle.
Pengarna är mina om jag så måste döda dig.
Vad sa du?
- Jag? Jag sa inte ett ord. - Du sa att du skulle ta pengarna.
- Anklagar du mig för nåt? - Jag hörde dig.
Ser du det här familjemärket?
De här killarna är mina bröder och jag litar mer på dem än på dig.
- Varför skulle jag ljuga? - Jag känner Will, men inte dig.
Inte ens du känner dig själv.
MAYA & ALEJANDRO NÅNSTANS I MEXIKO
Du måste vila. Du är uttorkad, har inte ätit och har blåsor på fötterna.
Vi kan inte stanna. Om några dagar är vi vid gränsen.
Du kanske inte klarar dig så länge.
- Vad sägs om den där Cadillacen? - När blev du biltjuv?
När jag lovade att ta min syster till USA vad som än krävdes.
Backa nu.
Alejandro, polisen!
Spring, Maya.
- Jag vet. Jag är ledsen. - Jag vill inte åka.
- Det finns inget annat sätt. - Vi är en familj. Vi ska hålla ihop.
- Nu kan vi börja om. - Utan pappa?
Jag lovar att du får träffa din far när du än vill.
Det är dags att ta farväl.
Hej.
Nej, han sover fortfarande.
Killen är trött.
Han vaknar nu. Jag ringer dig senare.
God morgon, sömntuta.
Vill du ta ett dopp?
- Var är jag? - Vi är på Maui.
Schyst, va? Känner du passadvindarna?
Vem är du?
Jag är Michelle.
Jag brukade kallas Candice, men enda sen jag drog dig ifrån Kirby Plaza-
- har polisen letat efter henne. Jag kör med en ny look.
- Vad tycker du? - Släpade du mig ifrån Kirby Plaza?
Du fick ett samurajsvärd genom bröstet.
Efter åtta operationer är vi här. Rör dig inte. Då går stygnen upp.
- Daiquiri? - Stygn...
- Det finns inget där. - Jag dolde dem.
Jag skapar illusioner. Det är min grej.
Så inget av det här är verkligt?
Visa mig vad det egentligen är som pågår här.
Raring, det vill du verkligen inte veta.
Visa mig.
- Hej. Din mamma har gjort våfflor. - Jag kommer ner strax.
Du hade rätt att bli arg. Du ville prata och jag tappade humöret.
- Du var inte beredd på mina frågor. - Det gör inget att du frågar.
Du döljer en stor hemlighet.
Ibland inser jag nog inte hur svårt det måste vara.
Så länge vi är hemma och kan prata ostört-
- får du fråga vad du vill.
Vad skulle hända om min hemlighet avslöjades här?
Då skulle vi lämna Kalifornien och gömma oss bättre.
Kanske avstå från skolor och jobb helt och hållet.
Det är det värsta tänkbara.
- Det var en pedikyr. - Ursäkta?
Det var det jag gjorde häromkvällen.
Du är inte så bra på det.
- Varför var du där så sent? - Du skulle få en bok.
Jag säger till om jag är intresserad. Lämna mig i fred.
Ska bli. Så jag såg dig inte klippa av tån?
- Nagellacket såg ut som blod. - Du är en usel improvisatör.
- Varför är du så dryg? - Varför ljuger du så dåligt?
Okej, du gjorde pedikyr. Tån lossnade och kom på plats igen.
- Jag ska gå på lektion. - Fixa inte naglarna på väg dit.
- Stå still! - För Guds skull.
- Du väcker Molly. - Var inte du i Kairo?
Haiti faktiskt. Jag jobbar i stan från och med nu.
- Inte i fält? - Jag ska jobba i city...
...och kan hjälpa till med Molly. - Och spionera på hemmaplan.
- Nån blir sur av för lite sömn. - Molly har det kämpigt nu.
Jag kan inte vara barnvakt åt er båda.
Du har tagit dig vatten över huvudet. De höll mig fången.
Du tror att du kan överlista dem men du är inte agent 007.
Jag ska hjälpa Molly genom att förstöra Företaget.
Se till att hålla dig vid liv.
Mohinder, du är hemma!
Det stämmer och jag ska aldrig ge mig av igen.
Är det det här jag ger dig betalt för?
Förlåt, sir. Jag tog bara en paus.
Du tillbringade några månader med vd:n.
Tror du att du slipper jobba då?
Sätt i gång nu!
Förlåt.
Hiro. Var du än är, så hoppas jag att du har det bättre än jag.
Öppna, Ando.
Ando, jag skriver till dig från mitt livs största äventyr.
Jag må störa rum-tid-kontinuum, men jag har teleporterat till år 1671-
- och blivit vän med min barndomshjälte Takezo Kensei.
Han är inte riktigt som vi föreställt oss.
Så jag har beslutat att stanna-
- för att göra honom till den man som historien behöver.
Lyckligtvis har jag upptäckt nånting:
Den store Takezo Kensei har också krafter!
"Gudagåva".
- Så mycket blod, men inget sår. - Du har en kraft, en otrolig kraft!
- Vad har du gjort? - Det är så här du blir hjälte!
- Jag fixar historien trots allt. - Det är omöjligt.
- Det måste vara ett trick. - Nej, titta.
Lazarus återuppstånden. Du har förbannat mig.
Det är ingen förbannelse, utan en gåva. Den hjälper dig!
Du kan hitta Eldskriftrullen, 90 Arga Ronin, rädda Yaekos far!
- Håll dig borta! Du är en djävul! - Nej, jag är här för att hjälpa dig.
Nej. Vänta, Kensei! Vi måste ställa historien till rätta!
Blixtar. Blixtar! Gnistor! Blixtar!
Ropar du bara ut det?
- Jag försöker fatta hur det funkar. - Jag också. Det går inte så bra.
Synd att du inte får fram det på beställning. Det behövs i kväll.
Jag kan göra en massa saker, men jag känner mig maktlös.
- Jobbigt att inte veta vem man är. - Jag lär dö innan jag får veta det.
Du kanske är en utomjording på flykt från staten.
Det ska bli spännande att se dig öppna den där lådan.
Oroa dig inte. Jag skyddar dig i kväll.
- Hur vet jag att jag kan lita på dig? - Jag har ju inte berättat vad du kan.
- Varför inte? - En tjej måste få ha hemligheter.
- Det var ett misstag. - Hektisk morgon?
- Jag jagade honom genom stan. - Vad har han gjort?
Han försökte stjäla en bil. Inget intressant.
Du ser förjävlig ut.
Fattar inte.
Okej. I dag ska vi prata om celldelning.
- Ja, West? - Jag har en fråga om gårdagens ämne.
Människor regenererar ju inte. Om de parar sig med ödlor, då?
- Jag har nog träffat en ödle-tjej. - Det här låter inte givande.
Tänk om hon råkade skära av en arm, ett ben eller nån annan kroppsdel...
...i en hemsk spa-incident. - Vad vill du ha sagt?
Skulle kroppsdelen i fråga återförenas med hennes ödlekropp?
Att ställa historien till rätta och göra Kensei till hjälte blir svårt.
Jag är åtminstone inte ensam.
Ando, jag har träffat Japans vackraste kvinna nånsin.
Och jag tror att jag har blivit kär i henne.
Det finns ett problem: Historien har redan skrivit den berättelsen.
Hon är ämnad att bli Takezo Kenseis stora kärlek.
- Är du säker på att han inte flydde? - Han flyr inte faran. Han söker den.
Och slår den i ansiktet.
Där är han! Jag hämtar honom. Då blir allting bättre.
Jag skär mig själv och såret läker, om och om igen.
- Vi är båda hjältar. Jag har krafter. - Du? Är det sant?
Ja. Jag kan stoppa tiden och förflytta mig genom rum.
Hej.
- Hur är såna saker möjliga? - Vissa ser det som en gåva från Gud.
Vissa ser det som evolution.
- Vad är det, "evolution"? - Du kan läka, oavsett skada.
Jaså? Oavsett skada?
Svärd? Orm? Eld?
- Jag lär bli rikare än påven. - Rik?
Svärdmän är besatta av dueller! Jag vinner alla vad!
Du måste besegra Vitskägg och 90 Arga Ronin.
Jag avstår. Eftersom du är besatt av mina berättelser kan du göra det.
- Du måste sluta fly från ditt öde. - Vem ska hindra mig? Vem?
Ingen ska hindra mig, för ingen kan stoppa mig! Det här är otroligt!
Kensei skulle inte bli en hjälte om jag inte tvingade honom att fatta.
Om han kunde besegra de 90 Arga Ronin hade han chansen att bli en hjälte.
- Vart har du fört mig? - Hämta Eldskriftrullen högst upp där.
Vilka är det där?
De 90 Arga Ronin som har svurit att skydda den.
- Hur arga är de? - Lycka till. Du klarar det här.
Jag antar att du är förargad.
Vad är det, West?
- Vad är det du vill? - Erkänn att du är annorlunda.
- Som du vill. Jag är ett missfoster. - Claire...
Jag måste tassa runt i skolan och låtsas vara korkad.
Då märker ingen hur annorlunda jag är.
Om det kom fram skulle jag skickas till ett zoo och studeras livet ut.
Ja, West, jag är annorlunda.
Berätta det för vem du vill. Jag är trött på att låtsas.
Claire...
Håll käften.
Resultatet var en chock: AC Milan 1, Celtic 0.
Härnäst i sportnyheterna...
Var försiktig.
Du också.
- Vem där? - Safeline. Vi ska hämta pengarna.
Jag vill ha pengarna tillbaka. Jag är inte din vän.
Celtic skulle ju vinna. Var lite schysta.
Det är inte vårt problem.
Det är det visst.
Bind honom, Tuko. De här också.
Ligg kvar!
Det blir bra så.
Där är han!
Stanna!
Kör!
Okej.
- Är inte det här Isaac Mendez våning? - Jo, men Sylar dödade honom.
- Blev han mördad? - Varje plats har en sorglig historia.
Företaget har bekostat det här laboratoriet. Allt är toppmodernt.
Vilken tur jag har.
- Mohinder, det byggdes åt dig. - Ursäkta?
Du inser inte ditt värde för oss.
Vårt folk ska hålla koll på dig och förutse alla dina behov.
Det är generöst, men jag jobbar helst ensam.
Övervakning är för ditt bästa och för vårt bästa.
Du är en del av familjen nu.
- Är du säker på att Kensei kommer? - O ja!
Han kanske blev dödad eller kidnappad.
Inte Kensei. Han vet att du väntar på honom.
Du har så stor tilltro till honom. Jag vill så gärna lita på honom.
Ibland tycks han vara två olika män.
En är ett odjur, men den andre Kensei-
- han är varsam.
Det låter fånigt, men vid ett tillfälle under körsbärsblommorna-
- kände jag mig som hemma.
Menar du det?
Skriftrullen!
Jag ska aldrig tvivla på dig igen.
Det blir bättre nu, ska du se.
Kom ihåg ditt löfte: Inga fler krafter.
Vad är meningen med att ha förmågor vi inte använder?
Meningen är att förbli säker.
Du kan få ett normalt liv.
Normala människor...
...skulle inte förstå.
Jag vill inte att du ska åka.
Jag blir bara borta ett tag. Det kan vara kul att bo hos släktingar.
Jag känner dem inte ens.
Jag vet inte hur länge jag blir borta.
Men när jag kommer tillbaka är det du och jag.
- Jag måste göra det här. - Så säger du innan du gör nåt dåligt.
Jag älskar dig.
Välkomna till New Orleans.
Jag ska hämta min bror. Han greps för stöld.
Boten är 2500 pesos.
Jag har amerikanska pengar.
- Fjorton dollar. - Det är ett fängelse, ingen marknad.
Men jag behöver min bror nu. Jag är sjuk.
Jag ska få vård i USA.
USA? Så ni har resehandlingar?
Gå härifrån innan jag tillkallar gränspolisen.
- Det är bäst om du låter bli det. - Jaså?
Det här är jag, det här är min bror. Vi är mördare.
Ta fast henne. Nu.
Vad är det där?
Nånting är fel.
Maya.
Maya! Maya, här borta!
Du dödade dem.
Jag kunde inte lämna dig.
Det är ingen fara. Allt kommer att bli bra. Jag är här nu.
- Nu sticker vi. - Vänta.
Låt mig följa med. Jag har en bil.
- Jösses. - Har man sett.
- Vackert. De här har vi förtjänat. - Ja, för fan.
Hörru, drick upp. Det är din sista.
Just det. Förrädaren Will. Snälla, skjut inte.
Det här är inget skämt.
Ge mig de jävla pengarna annars skjuter jag dig.
Jag hade alltså rätt.
Ja, det hade du.
- Gratulerar, Peter. - Peter!
Sakta i backarna, raring! - Då så, hit med pengarna.
- Glöm det. - Ge mig de jävla pengarna.
Peter!
Vad i...?
Vad i jösse...?
Vad gör han?
Peter!
Goda nyheter, Ando. Kensei visade sig vara en hjälte trots allt.
Det betyder att jag kan komma hem snart.
Men det blir inte lätt att ta farväl.
- Hiro... - Jag trodde inte att du skulle komma.
Jag vet att du tar dig till Vitskäggs läger. Och Yaeko älskar dig.
Nu kan jag ge mig av.
Vänta. Ska du resa härifrån?
Jag måste till mitt andra liv.
Min far, Ando... De väntar alla på mig.
Tänk om jag inte klarar det utan dig.
Du hindrar mig från dåligt leverne. Som ett samvete jag lyssnar på.
Att jag kom skadade nästan historien. Stannar jag kan det bli värre.
Jag är mållös, karp.
Du har visat mig stor vänlighet. Jag tackar dig.
- Det har varit en ära. - Nej, nej.
Det var en ära att få träffa den store Takezo Kensei.
Ska du verkligen lämna oss?
Du är en sann och ädel vän.
Min vän.
Jag är ledsen, Ando. Jag kan Inte komma hem. Inte än.
Kensei! Kensei!
Jag gjorde frukost åt dig.
Jag kan inte få den att röra sig.
Jag kunde få saker att röra sig med ren tankekraft.
- "Tack för frukosten. Du är schyst." - Jag kan inte göra nåt. Vad hände?
- De försvann med dina skador. - Du sa att du tog hand om mig.
Andas du? Ingen kollapsad lunga? Ingen infektion från såret?
Allt jag jobbade för, allt jag hade är borta.
De jag jobbar för ser till att du blir bättre.
Din rygg har läkt, men inte bröstet.
När det har läkt kan du återfå dina krafter-
- med min hjälp förstås.
Du? Hur ska du hjälpa mig? Genom att tillaga fler ägg?
Genom att underlätta.
Och göra det kul. Jag kan ta dig vart du vill.
Paris, London. Vad sägs om Japan?
Och jag kan vara vem du än vill att jag ska vara.
Om din fantasi är exotisk.
Eller mer ordinär.
Eller nåt mer välbekant, ifall det är din grej.
Förstår du inte att jag kan hjälpa dig?
Vi var menade att göra det här tillsammans.
Jag underskattade dig.
Du är verkligen extraordinär.
Precis som jag.
Du hade rätt. Jag ska få tillbaka mina förmågor.
Jag börjar med din.
Är det så här du egentligen ser ut?
Vad fånigt att försöka vara nåt man inte är.
Michelle, Candice eller vem du än är, det var inte helt förgäves.
Tack vare dig ska jag återvända till Maui nu.
London...
Japan.
Japan!
Det funkar inte. Jag har den inte.
Din kraft. Vad är det för fel på mig?
Kan du sluta sjåpa dig, snygging?
Peter.
Jag kanske inte vet vad du är, men jag vet vem du är.
Du är en av oss.
Och vi har inga hemligheter inom familjen.
- Nå? - Vadå?
Här är den. Din låda, ditt liv. Tänker du öppna den, eller?
Jag kanske inte vill ha det.
När jag höll Will kunde jag ha dödat honom.
Jag ville det.
- Jag kanske är sån. - Du gjorde det inte.
- Det var på grund av dig. - Nej, det var det inte.
Du är en hygglig själ. Det märker jag.
Tänk om jag öppnar lådan och upptäcker motsatsen.
Gillar du var du är nånstans nu?
Gillar du den du är nu?
Då kanske du - för stunden - ska låta det vara så.
Jag tycker att din är coolare. Om dina föräldrar stör dig kan du dra.
Skojar du? Du är oförstörbar!
- Du kan hoppa utan fallskärm! - Du behöver inget flygplan.
- Du kan sluka eld på kul. - Jag känner smärta.
Men kommer över det fort.
- Så hur känns det om jag gör så här? - Det gör ont!
Det här, då?
Vad har du på halsen?
För ett par år sen bodde vi i St. Louis.
Jag cyklade till skolan.
Plötsligt vaknade jag upp en dag senare i min säng.
Jag minns en man som klev fram och ropade mitt namn.
Vad pratar du om? Vem då?
Jag vet inte, men jag minns hur han såg på mig.
Som om jag var ett djur han ville fånga.
Jag försökte glömma honom men ser ibland hans ansikte.
Killen med hornbågade glasögon.
- Jag har en flaska till. - Jag börjar med den direkt.
Ja?
Jag måste ta det här utanför.
- Var är du? - Jag kom precis.
Jag sitter på ditt kontor.
- Är du säker på att du kan bota mig? - Ja.
Som jag sa kommer vi att vilja ha nåt av dig i utbyte.
De ska flytta tavlorna. Det finns få lårar kvar.
Det här var en dålig idé. Han kollar mig jämt. Jag klarar det inte.
Du behöver inte oroa dig. Så länge jag lever är du säker.
- Det är själva problemet. - Vad menar du?
Jag skickar en JPG på tavlan jag hittade. Det är den sista i serien.
Vi vet att den börjar med Nakamuras död, men hur slutar den?
Inte bra, är jag rädd.
- God natt, Claire. - God natt, pappa.
Fortsättning följer...